Есен

chitanka.info

Дърветата умират прави,

отронват бавно своите листи,

литнали нагоре към земята, а

устремът надолу ги задържа.

Това прочетох някъде,

останалото го измислих,

докато в далечна есен,

отмиваща студа на лятото,

редях скупчените си спомени.

Желето на заглъхналите думи

и ехото на мислите — не мои

във хаоса от истински илюзии,

които сграбчваха неистово

остатъка от есента —

внезапно лумнаха във стих.

Издание: в. „Пулс“, 05.03.1985 г.

Автор: неизвестен

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.